\documentclass[pdftex,12pt,a4paper]{article}
\pdfpagewidth 8.5in
\pdfpageheight 11.6in

%\usepackage{t1enc}
%\usepackage[latin2]{inputenc}
\usepackage[T1]{fontenc}
\usepackage[utf8]{inputenc}
\usepackage[magyar]{babel}
%\usepackage[OT1]{fontenc}
\usepackage{aecompl,aeguill}
\usepackage{lmodern}

\usepackage{units} 
\usepackage{nicefrac} 
\usepackage{colortbl}
\usepackage{amssymb}
\usepackage{calc,array}
\usepackage{multirow}
\usepackage[xcdraw]{xcolor}
\usepackage{indentfirst}
\usepackage{amsmath}
\usepackage{caption}
\usepackage{subcaption}
\usepackage{anysize}
\marginsize{3.5cm}{2.5cm}{2.5cm}{2.5cm}
\usepackage{epsfig}
\usepackage{epstopdf}
\usepackage[numbers]{natbib}
\renewcommand{\bibname}{References}

\usepackage{wrapfig}
\usepackage{graphics}
\usepackage{lscape}
\usepackage{fancyhdr}
\pagestyle{headings}
\pagestyle{fancy} 
\usepackage{setspace}
\usepackage[ pdftex, plainpages = false, pdfpagelabels, 
                 pdfpagelayout = OneColumn, % display single page, advancing flips the page - Sasa Tomic
                 bookmarks,
                 bookmarksopen = true,
                 bookmarksnumbered = true,
                 breaklinks = true,
                 linktocpage,
                 pagebackref,
colorlinks = true,
                 linkcolor = blue,
                 urlcolor  = blue,
                 citecolor = red,
                 anchorcolor = green,
                 hyperindex = true,
                 hyperfigures,
				 unicode
                 ]{hyperref}
\hypersetup{
    colorlinks=true, %set true if you want colored links
    linktoc=all,     %set to all if you want both sections and subsections linked
    linkcolor=blue,  %choose some color if you want links to stand out
}				 

\lhead{\textit{\leftmark}}\chead{}\rhead{\textit{\nouppercase{}}}
\lfoot{}\cfoot{\thepage}\rfoot{}

\newenvironment{alwayssingle}{%
       \@restonecolfalse\if@twocolumn\@restonecoltrue\onecolumn
       \else\newpage\fi}
       {\if@restonecol\twocolumn\else\newpage\fi}

\makeatletter
\newenvironment{landscape*}{%
\hsize\textheight \linewidth\hsize \columnwidth\hsize
\textheight\textwidth \textwidth\hsize \setbox\z@\hbox\bgroup\ignorespaces
}{\unskip\egroup \Grot@setangle{90}\Grot@x\z@ \Grot@y\z@ \hbox{\Grot@box}
\@ignoretrue}
\makeatother


\begin{document}
\pagenumbering{roman}
  \fontencoding{T1}
  \selectfont



\thispagestyle{empty} 
\null\vskip-0.1truein

\centerline{\LARGE\sc 3. Atomok gerjesztési potenciálja}\vskip0.1truein
\centerline{\Large\sc (Franck-Hertz kísérlet)}\vskip0.2truein
\vskip0.5truein\centerline{\large\sl Kovács György}\vskip0.10truein
\centerline{\large\sl Groma István}\vskip0.10truein
\vskip0.4truein\centerline{\large\sl 2016. szeptember}\vskip0.10truein

\begin{figure}[!ht]
\begin{center}
  \resizebox{3.0cm}{!}{
\includegraphics{eltelogo.png}}
\end{center}
\end{figure}

%\onehalfspacing
\null\vskip0.5truein
\tableofcontents
\addtocontents{toc}{~\hfill\textbf{Oldal}\par}


\clearpage
%\listoffigures
%\mainmatter 
\newpage
\pagenumbering{arabic}
%\linespread{1.5}




\section{Bevezetés}

Az elektron a legkönnyebb véges tömegű elemi részecske, antianyagbeli párja a pozitron tömege és spinje megegyezik az elektronéval, azonban ellentétes töltéesű. Az elektron az első felfedezett elemi részecske. Az elemi elnevezés arra utal, hogy az elektron oszthatatlan, tovább nem bontható, belső szerkezettel nem rendelkezik. A mai részecskefizika továbbra is elemi résznek tekinti az elektront, szemben a később felfedezett protonnal és neutronnal, melyek a mai tudásunk szerint kvarkokból épülnek fel. Az elektron tömegét közvetlenül nem lehetett megmérni. J. J Thomson a katódsugarak elektromos és mágneses térben történő eltérülésből számította ki az elektron töltésének és tömegének a hányadosát ($\epsilon=e/m_e$), a fajlagos töltést, melyre $1.67*10^{11}$ C/kg értéket kapott. Ebből következtetett az elektron tömegének nagyságára, feltételezve, hogy minden elektron egy $e$ elemi töltésadaggal rendelkezik. Az elemi töltésadag nagyságát 1913-ban Robert Millikan amerikai fizikus mérte meg, amiért később Nobel-díjat kapott. Millikan vízszintes helyzet kondenzátorlemezek köötti homogén elektromos térbe olajcseppeket porlasztott, melyek a súrlódás következtében elektromos töltést nyertek. A mikron nagyságű cseppek egyenletes mozgását mikroszkóppal megfigyelve következtetni lehetett a cseppek töltésének $Q$ nagyságára. A kísérleti tapasztalat szerint a cseppek töltésére mindig az $e = 1.6*10^{-19}C$ elemi töltés egész számú többszöröse adódott. Az elnevezés a görög elektron szóból származik, amely jelentése borostyánkő. A görögök borostyánkövet dörzöltek meg más anyaggal, és tapasztalták az elektromos vonzó tulajdonságát.
Mérésünk során a Thomson által használt kisérleti összeállítással mérjük meg az elektron fajlagos töltését:

\end{document}
